![](https://i0.wp.com/pogled.eu/wp-content/uploads/2024/07/449947752_8441979809164362_1368150713630777883_n.jpg?fit=771%2C383&ssl=1)
Ето истината, от вчера, 6 юли, на Златните пясъци. На други места истината е още по-зловеща.
Цялата пясъчна плажна ивица (плажовете у нас са общонародна собственост) до квадратен милиметър е покрита тарикатски с чадъри и шезлонги до самите вълни.
Не можеш да ползваш плажа без да платиш за сянка, няма къде.
Цената на всеки един от чадърите, те са десетки хиляди, и на шезлонгите, е по 12 лева, беше 6 лева, значи 100 процента увеличение, плюс още пари за шалте.
Всеки чадър е с най-малко 2 задължителни шезлонга, мръсните шалтета към тях и те са задължителни.
Значи 42 лева за сянка най-малко!
Цели 42 лева, даже и ако не искаш да си на сянка, или няма слънце!
По-евтино няма как.
Преброх заетите чадъри около мен: 6-7 процента, главно украинци, не знам как (кой им) плащат.
На някои плажове се допускат до плажа само гости на хотелите, не знам дали е законно.
Едно нормално (българско) семейство с две деца трябва плати за сянка и за задължителните шезлонги с вмирисани на пот мазни и бъхлясали дунапренови постелки (алоо, Държавният санитарен контрол, де си ве?) точно… 84 лева, даже и ако ги ползва само преди обяд 1-2 часа.
84 български лева!
Ако и след обяд, или надвечер мама, татко и двете деца са пак на плаж, на друго място, – още 84 лева.
Общо 168 лева на ден.
Без касов бон, естествено.
За сянка и дунапрен.
Даже и при облачно време без слънце.
Чиста работа!
На някои други места видях други цени, не по 12 лева, а по 20 лева, 67 процента повече от 12 лева, да са живи и здрави концесионерите.
Плътно до плажа с чадърите има два километра вмирисан катун с бараки на търговци, братя цигани, които продават всичко: гащи, локум, чадъри, дюнери, риба (45 лева порцията, видях с очите си), джапанки, сладолед (15 лева топката), има и услуга да си киснеш краката във вана с малки рибки…
Боже мили, каква величествена простотия!
Вижте на втория фотос Копакабана, вижте плаж на френската Ривиера, а вижте между тях и нашето чадърено гробище.
Простотията и чудовищната алчност ни убиват.
Акад. Петър Иванов